Predviđa se da će u Austriji radikalno desna Slobodarska stranka (FPÖ) udvostručiti svoj ukupni broj zastupnika u Evropskom parlamentu na šest, dok se u Njemačkoj čini da će krajnje desna Alternativa za Njemačku (AfD) gotovo udvostručiti svoju zastupljenost u parlamentu od 705 mjesta na 19. Populističke euroskeptične stranke vjerovatno će biti prve u Austriji, Belgiji, Češkoj, Francuskoj, Mađarskoj, Italiji, Nizozemskoj, Poljskoj i Slovačkoj, a druge ili treće u Bugarskoj, Estoniji, Finskoj, Njemačkoj, Latviji, Portugalu, Rumuniji, Španiji i Švedskoj.
Populističke “antievropske” stranke kreću prema velikim dobicima na evropskim izborima u junu i mogli bi oštro narušiti ravnotežu u parlamentu udesno i ugroziti ključne stupove agende EU-a, uključujući klimatske akcije, pokazuju ankete.
Ankete u svih 27 država članica EU-a, u kombinaciji s modeliranjem rezultata nacionalnih stranaka na prošlim izborima za Evropski parlament, pokazuju da su radikalne desničarske stranke na putu da budu prve u devet zemalja, uključujući Austriju, Francusku i Poljsku.
Predviđeno drugo ili treće mjesto u još devet zemalja, uključujući Njemačku, Španjolsku, Portugal i Švedsku, moglo bi po prvi put proizvesti većinsku desničarsku koaliciju u parlamentu demokršćanskih, konzervativnih i radikalno desnih zastupnika u Evropskom parlamentu.
Analiza bi trebala “poslužiti kao poziv na uzbunu evropskim kreatorima politike o tome šta je na kocki”, rekli su politolozi Simon Hix i Kevin Cunningham, koji su koautori izvještaja za Evropsko vijeće za vanjske odnose (ECFR). Istraživači su rekli da su implikacije glasanja dalekosežne, tvrdeći da bi sljedeći Evropski parlament mogao blokirati zakone o evropskom zelenom dogovoru i zauzeti oštriji stav prema drugim područjima suvereniteta EU-a, uključujući migracije, proširenje EU i potporu Ukrajini.
Domaće rasprave također bi mogle biti pogođene, rekli su, jačajući “rastuću osovinu vlada koje pokušavaju ograničiti utjecaj EU-a iznutra”: Mađarska, Italija, Slovačka, Švedska i, ako PVV Geerta Wildersa bude na čelu nove vlade, Nizozemska.
Mogući povratak Donalda Trumpa u SAD i desno orijentirana koalicija usmjerena prema unutra u Evropskom parlamentu mogli bi rezultirati odbacivanjem “strateške međuovisnosti i… međunarodnih partnerstava u odbrani evropskih interesa i vrijednosti”, upozorili su.
Projekcije su pokazale glavne političke skupine u parlamentu – Evropska pučka stranka desnog centra (EPP), Socijalisti i demokrati lijevog centra (S&D), centristička Renew Europe (RE) i Zeleni (G/EFA) – svi gubitnici u Evropskom parlamentu. Radikalnija ljevica, a posebno populistička desnica, uključujući Skupinu evropskih konzervativaca i reformista (ECR) i krajnje desni Identitet i demokracija (ID), trebali bi se pojaviti kao glavni pobjednici, sa stvarnom mogućnošću ulaska u većinsku koaliciju prvi put.
Iako se čini da će EPP ostati najveća skupina, zadržati svoju moć postavljanja agende i odlučiti o izboru sljedećeg predsjednika Komisije, u izvještaju se tvrdi da će populisti, osobito s radikalne desnice, imati veći utjecaj nego ikad prije.
Njihovi će glasovi imati najveću težinu u nekoliko država članica osnivača, sugerira anketa, pri čemu se predviđa da će Braća Italije Giorgie Meloni povećati broj zastupnika u Evropskom parlamentu na 27, a National Rally Marine Le Pen na putu je osvojiti rekordnih 25 mjesta.
Predviđa se da će u Austriji radikalno desna Slobodarska stranka (FPÖ) udvostručiti svoj ukupni broj zastupnika u Evropskom parlamentu na šest, dok se u Njemačkoj čini da će krajnje desna Alternativa za Njemačku (AfD) gotovo udvostručiti svoju zastupljenost u parlamentu od 705 mjesta na 19. Populističke euroskeptične stranke vjerovatno će biti prve u Austriji, Belgiji, Češkoj, Francuskoj, Mađarskoj, Italiji, Nizozemskoj, Poljskoj i Slovačkoj, a druge ili treće u Bugarskoj, Estoniji, Finskoj, Njemačkoj, Latviji, Portugalu, Rumuniji, Španiji i Švedskoj.
Kao rezultat toga, predviđa se da će krajnje desna skupina ID dobiti još do 40 mjesta, za ukupno 98, što je potencijalno čini trećom političkom snagom i otvara mogućnost koalicije “populističke desnice” (EPP, ECR, i ID) s 49% zastupnika u novom parlamentu, stoji u izvještaju.
Anketa i modeliranje sugeriraju da će trenutna koalicija “lijevog centra” (S&D, G/EFA i ljevica) doživjeti pad broja zastupnika u Evropskom parlamentu na 33% s 36% ukupnog broja, s glavnom koalicijom “desnog centra” (EPP, RE i ECR) skliznuvši na 48% s 49%. Autori izvještaja primijetili su da bi uloga mađarske stranke Fidesz mogla biti ključna: trenutačno nezavisna stranka premijera Viktora Orbána bi mogla osvojiti 14 mjesta i mogla bi – pridruživanjem nacionalno-konzervativnoj ECR-u – postati vodeća treća najveća skupina. U tom bi slučaju ECR i ID zajedno imali gotovo 25% zastupnika u Evropskom parlamentu, više od EPP-a i S&D-a. Za postojeću “super koaliciju” glavnih stranaka (EPP, S&D i RE), u međuvremenu, predviđa se da će pasti sa 60% zastupnika u Evropskom parlamentu na 54%, piše The Guradian.
Autori izvještaja rekli su da će najveće implikacije izmijenjene geometrije parlamenta biti u politici zaštite okoliša, gdje su S&D, RE i ljevica osigurali napredak. To bi uskoro mogla spriječiti koalicija “protiv klimatske politike”, rekli su.
Slično tome, savez centra i lijevog centra (RE, S&D, G/EFA, ljevica, dijelovi EPP-a) koji je progurao mjere vladavine prava, uključujući uskraćivanje proračunskih uplata, protiv Mađarske i Poljske, možda prestane postojati, predloženo je u izvještaju.
Autori su pozvali kreatore politike da ispitaju trendove koji pokreću trenutne obrasce glasanja u Evropi i da razviju jasne narative koji se bave nužnošću globalne Evrope u sve opasnijoj geopolitičkoj klimi. “Izbori u junu, za one koji žele vidjeti globalniju Evropu, trebali bi se odnositi na očuvanje i jačanje položaja EU-a”, rekao je Hix, stručnjak za komparativnu politiku na Evropskom univerzitetskom institutu u Firenci.
“Kampanje bi građanima trebale dati razloga za optimizam. Oni bi trebali govoriti o prednostima multilateralizma. I trebali bi jasno dati do znanja, u ključnim pitanjima koja se odnose na demokratiju i vladavinu prava, da su oni, a ne oni na političkoj margini, ti koji su u najboljoj poziciji za zaštitu temeljnih evropskih prava.”
(SB)
(84)